NIZZA - COTE D'AZUR
- Neiti Appleby? - Niin?
Olen isänne autonkuljettaja. Nimeni on Robert.
Isänne ei päässyt tulemaan.
Minä voin laittaa sen.
Miksi isäni ei tullut minua vastaan?
- Hän ei ole paikalla. - Eikö hän ole kotona?
- Ei. Hän lähti neljä päivää sitten. - Mihin?
En tiedä. Äitinne kertoi siitä vasta hetki sitten.
- En ole tavannut äitipuoltani. - Ettekö?
Millainen hän on?
- Ei ole minun asiani sanoa... - Olkaa kiltti.
- Hän on työnantajani vaimo. - Millainen ihminen hän on?
- En tunne häntä henkilökohtaisesti. - Mutta olette hänen kuljettajansa.
Useimmiten hän ajaa itse tai saa kyydin tri Gerrardilta.
- Kuka hän on? - Isänne lääkäri.
- Hän on usein talolla. - Onko isäni sairaana?
- Minun ei olisi pitänyt... - Mikä hänellä on?
- Luulin teidän tietävän siitä. - En tiedä asiasta mitään.
Hän on sairastellut jo hyvän aikaa. Minua hieman ihmetyttikin, kun...
- Mitä? - Ei mitään, neiti.
Oletteko ollut ulkomailla kauankin?
Kymmenen vuotta.
Mikä isää vaivaa?
En tiedä, mutta nyt hän taitaa olla kunnossa.
- Ei hän olisi sairaana lähtenyt. - Milloin hän palaa?
Rouva ei sanonut.
Hei, Penny. Tervetuloa kotiin.
- Oletko sinä Jane? - Kuulostat yllättyneeltä.
- Olenko erilainen kuin kuvittelit? - Olenpa töykeä.
Höpsis. Vie se aulaan ja tule hakemaan nti Applebyä.
- Oliko matka väsyttävä? - Ei.
Et taida olla kokenut matkaaja.
- En, mutta matka oli jännittävä. - Hyvä.
Varovasti nyt.
Rappuset ovat hankalia, mutta asensimme taloon kulkuramppeja.
Oletin, että haluat välttää etuovesta kulkua.
Voit majoittua huoneeseen-
- jota isäsi käyttää työhuoneenaan. Haetko laukut, Robert?
Se on mukava huone, jossa on oma kylpyhuonekin.
Näin sitä mennään.
Mukava huone.
Isäsi hankki tänne uudet verhot ja pari uutta tuolia.
Aiemmin huone oli todella synkkä.
Miehet sisustavat työhuoneensa hautakammion näköiseksi.
Missä minun isäni on?
Olen pahoillani, mutta emme voineet asialle mitään.
Hänen oli pakko lähteä hoitamaan liikeasioita.
Tiedät, millainen isäsi on.
En taida tietää. En ole nähnyt häntä 10 vuoteen.
- En edes tiedä, tuntisinko häntä. - Sen asian voimme korjata.
Tämä otettiin kuukausi sitten.
- Kyllä minä hänet tunnistan. - Niin ajattelinkin.
Toisitko laukut, Robert?
- Mihin haluat ne? - Sängylle.
- Puranko laukut puolestasi? - Kiitos, mutta pärjään kyllä.
- Oliko vielä muuta? - Ei, kiitos. Voit poistua.
Haluat varmaankin olla rauhassa.
Tulen hakemaan sinua päivälliselle. Jos tarvitset jotain-
- tämän kellon ääni kuuluu keittiöön ja minun huoneeseeni.
On mukavaa, että tulit.
Se merkitsee minulle paljon.
Äidin kuoleman jälkeen viihdyin Maggie Frenshamin seurassa.
Hän oli vain sairaanhoitaja, mutta meistä tuli hyvät ystävykset.
Olimme samanikäisiä, ja hän oli kuin sisareni.
Me kuulemma näytimmekin samanlaisilta.
Taisin rakastaa häntä yhtä paljon kuin äitiänikin.
Siksikö et palannut kotiin?
Tämä ei ole minun kotini.
En tarkoittanut sitä sillä tavalla. Minä vain...
En tuntenut sinua, enkä ollut nähnyt isääni 10 vuoteen-
- koska äitini muutti Italiaan heti avioeron jälkeen.
Kasvoin Italiassa, se oli minun kotini.
Olin onnellinen Maggien kanssa.
Mitä tapahtui?
Kukaan ei tiennyt miten, mutta hän hukkui, vaikka oli mainio uimari.
Ilmeisesti hän sai jonkinlaisen krampin.
Tein melkein itsemurhan. En tiennyt, mitä tekisin. Olin ihan hukassa.
Äidin kuoleman jälkeen Maggie oli elämäni keskipiste-
-ja yhtäkkiä häntä ei enää ollut.
Aivan kuin se kaikki olisi tapahtunut vasta eilen.
Kyllä olosi vielä helpottuu, mutta se vie aikaa.
Hänen kuolemastaan on kolme viikkoa. Ei sen vielä pidäkään helpottaa.
Ei varmastikaan.
Kun isä pyysi minua muuttamaan tänne...
Tietysti pyysi, olethan hänen tyttärensä.
- En tiennyt, miten suhtautuisit... - Muutto oli minun ehdotukseni.
Olen todella iloinen, että olet täällä.
- Olet ystävällinen. - Höpsis.
Luulitko minun olevan sellainen satujen ilkeä äitipuoli?
En tiedä, mitä luulin.
- Ikävää, ettei isä ole täällä. - Suutuin, kun hän sanoi lähtevänsä.
Hän taisi sairastella.
Robert kertoi, että isä on sairastellut.
Miksi hän sellaista meni sanomaan? Isäsi on ollut aivan kunnossa.
Hän mainitsi jonkun tohtorinkin.
Hän tarkoitti varmaankin kylän lääkäriä, Pierre Gerrardia.
Hän käy pelaamassa isäsi kanssa shakkia.
- Robert ei saisi... - Ei se haittaa.
En haluaisi saattaa häntä vaikeuksiin.
Hyvä on, jätän asian sikseen. Ottaisitko lisää kahvia.
En, kiitos.
Pahastuisitko, jos menisin nukkumaan?
Höpsis. Olet varmasti kuolemanväsynyt.
Häärään kimpussasi kuin joku kanaemo.
Kiitos, Jane. Kiitos kaikesta.
Toivottavasti saat nukuttua. Sirkat pitävät aika meteliä.
- Pidän heinäsirkoista. - Toisinaan ne mekastavat liikaa.
Isä?
Apua! Apua! Apua!
- Oletko kunnossa, kultaseni? - Ei ole enää mitään hätää.
Rauhoitu. Kaikki on hyvin.
- Pierre. Pierre. - Ei hätää, Jane.
Säikähdit pahanpäiväisesti, mutta olet täysin turvassa.
- Miten sinä sinne päädyit? - Putosin uima-altaaseen.
Onneksi Robert kuuli äänesi.
- Isä. - Tiedät, että hän ei ole täällä.
Näin hänet huvimajassa.
- Se ei ole mahdollista. - Hän oli kuollut.
Penny, sinun on yritettävä...
- Kuka olet? - Hän on tri Gerrard.
Hän istui huvimajan tuolissa kuolleena.
- Puhuin hänen kanssaan. - Saat rauhoittavaa lääkettä.
Aamulla kaikki on taas hyvin.
Ettekö ymmärrä, mitä sanon? Isäni ruumis on huvimajassa.
- Kultaseni... - Älkää kohdelko minua kuin hullua.
- Mitä teet? - Menen käymään siellä huvimajassa.
Jos välttämättä haluat.
- Missä tuolini on? - Altaan pohjassa.
Robert noukkii sen sieltä aamulla.
Kantaisitko minua?
- Avatkaa se. - Sitä pidetään aina lukossa.
- Ovi oli auki. - Sitä pidetään aina lukittuna.
Tuolla oli kynttilä.
Ei täällä kynttilöitä tarvita.
Vie minut takaisin.
Emme tarvitse sinua enää tänään. Voit poistua, Robert.
- Hyvää yötä, tohtori. - Samoin.
- Miltä nyt tuntuu? - Olen pahoillani.
Mielikuvitus voi toisinaan tehdä tepposia.
- Ehkä se on vain matkaväsymystä. - Saat rauhoittavan lääkkeen.
- Uni on oivallinen lääke. - Jos niin sanotte.
Ota tämä.
Jollet ole unessa tunnin päästä, ota tämä toinenkin.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
- Olen pahoillani, Jane. - Älä ole. Yritä saada nukuttua.
Hyvää yötä, Penny.
Hyvää yötä.
Sisään.
Toin teille aamiaista. Minun nimeni on Marie.
En tainnut nähdä sinua eilen.
Minulla on oma talo kylässä.
Ottaisitko selvää tuolistani?
- Tuolistanneko? - Pyörätuolistani.
Huomenta, kultaseni.
- Kuinka pääsit pois sängystä? - Ryömimällä.
- Miksi kummassa? - En saanut unta.
Otitko sen toisen pillerin?
- En. - Miksi et?
En halunnut ottaa sitä. Koska saan tuolini takaisin?
Otan asiasta selvää.
Autotallilla. Huomenta, rouva.
- Olen valmis 10 minuutin kuluttua. - Kiitos, Robert.
Hän tuo pyörätuolin, kun on saanut sen puhtaaksi.
Kiitos, Jane.
- Onko olosi yhtään parantunut? - Olen aika väsynyt.
Olin huolissani sinusta.
- Isäsi kertoi... - Mitä hän kertoi?
- Unohda koko juttu. - Kerro, ole kiltti.
Hän kertoi, millainen olit nuorempana.
Hyvin luova, haaveileva ja hieman...
- Neuroottinenko? - En minä niin aikonut sanoa.
Kyllä minä olin. Pelkäsin pimeää, ukkosta ja kaikkea muutakin.
- Se on tavallista lapsille. - Useimmat pääsevät siitä eroon.
Mihin sitä huvimajaa käytetään?
Ymmärräthän, että eilen näkemäsi oli vain mielikuvituksen tuotetta?
Tiedän. Halusin vain tietää, mihin sitä käytetään.
Ei mihinkään. Säilytämme siellä huonekaluja.
Minun on lähdettävä käymään jossain, mutta Robert voi esitellä paikkoja.
Etkö tarvitse häntä?
Osaan ajaa itsekin, enkä voi jättää sinua nyt yksin.
- Kyllä minä pärjään. - Ja höpsistä.
Minun on parasta mennä pukeutumaan.
Jane, kertoiko isä, koska hän palaa kotiin?
Ei kertonut. Tuskin hän vielä tänään tulee.
Täällä on ihanan rauhallista.
Tämä on minun lempipaikkani.
Uimme täällä aina kesäisin.
Minä en ui.
Jalkojen vuoksiko?
- Oletko yrittänyt uida? - En.
Pärjäisit varmasti hyvin.
Oletko yksi niistä, jotka eivät halua puhua...
- vastoinkäymisistään? - En taida olla.
Useimmat eivät varmasti uskalla ottaa asiaa puheeksi.
Totta.
Miksi siitä pitää tehdä niin iso numero?
- Kauanko olet ollut tuollainen? - 9 vuotta.
- Olitko hevosen päällä? - Hevonen oli minun päälläni.
Pilailetteko asiasta ensimmäistä kertaa?
Luulen niin.
Käytätkö aurinkolaseja piiloutuaksesi pois näkyvistä?
Aivan kuin puhuisi pelkälle varjolle.
- Siltäkö se vaikuttaa? - Onko se totta?
En ole ajatellut asiaa. Näiden kanssa tunnen oloni varmemmaksi.
Näen ihmisten silmät, mutta he eivät näe omiani.
- Miksi tuntisit itsesi epävarmaksi? - Ehkä se johtuu jaloistani.
Ei se ainakaan nosta itsetuntoa, kun joutuu luottamaan toisten apuun.
Vaikutat aika omatoimiselta.
Vaikutinko eilen sellaiselta?
Sitä se liika viini teettää.
- Voit olla oikeassa. - Niin olenkin.
Johtuiko kaikki alkoholista?
En tainnut kiittää sinua eilen.
- Mistä hyvästä? - Nostit minut altaasta.
Se kuuluu palveluun.
Kauanko olet työskennellyt isälleni?
- Kaksi vuotta. - Pidätkö työstäsi?
Saan ainakin ajaa kalliilla autoilla ja asua Rivieralla.
- Pidätkö isälleni työskentelystä? - Näen häntä harvoin.
Rouva käyttää autoa useammin. Isänne käy harvoin ulkona.
Outoa, ettei hän pyytänyt sinua kuskiksi lähtiessään.
Sekin on outoa, että hän otti pienen auton.
- Mitä outoa siinä on? - Hän ei pidä siitä.
- Ehkä toinen auto ei ollut tallissa. - Sinä yönä molemmat autot olivat.
Miksi hän lähti yöllä?
Voisitko viedä minut takaisin?
Haluatko takaisin talolle?
Vie minut huvimajalle.
- Mitä luulet löytäväsi? - Ihan mitä tahansa.
Mutta kaikki oli vain kuvitelmaa.
Voi olla, mutta haluan tietää, miksi mielikuvitukseni temppuili niin?
Ehkä löydämme sen ruumiin. Olen pahoillani, Penny.
Penny!
Tule tänne. Minulla on sinulle yllätys.
- Millainen? - Tule katsomaan.
Minä voin viedä hänet.
- Millainen yllätys se on? - Pian näet.
Se on sinulle.
- Haloo. - Penny, isä tässä.
Kuuletko minua?
Onko jokin vialla?
- Penny? - Puhelimessa.
Luulin, että suljit jo luurin. Kuuletko minua?
Kuulen.
Olen pahoillani, etten ottanut sinua vastaan.
Kertoiko Jane, että olen liikematkalla?
Kyllä.
Täällä menee vielä pari päivää. Yritä pärjäillä ja pidä hauskaa.
Hyvä on. Kiitos.
Annatko puhelimen Janelle?
Niin?
- Onko Penny kunnossa? - Kyllä.
- Kerro hänelle, että palaan pian. - Selvä.
- Onko sinulla minua ikävä? - On. Nähdään pian.
- Hei. - Hei.
Rauhoittiko tuo mieltäsi viimeöisten tapahtumien jälkeen?
Sinuna en menisi enää sinne huvimajalle.
Ethän halua kokea sellaista uudelleen?
Voin jatkaa tästä yksin.
Eihän sinua haittaa, jos tri Gerrard tulee lounaalle?
Ei tietenkään.
- Voinko tulla sisään? - Toki.
Taisit suuttua siitä, mitä sanoin huvimajalla.
- Annatko anteeksi? - Totta kai.
- Mikä se yllätys oli? - Isäni soitti minulle.
- Kaikki on siis hyvin. - Niinpä kai.
Menisimmekö tänään uudestaan kävelylle?
Tri Gerrard tulee lounaalle. Hän voi viipyä koko päivän.
- Taidan mennä pukeutumaan. - Oletko menossa johonkin?
Minun pitää hakea tohtori tänne.
- Eikö hänellä ole autoa. - Se on huollossa.
Hän kolaroi sen äskettäin, koska on kurja kuski.
- Toitko hänet tänne eilen? - Minun piti hakea hänet, mutta...
En tuonut. Vein hänet kuitenkin kotiin.
- Millä hän tuli tänne? - En tiedä.
Olinko tajuttomana vain 20 minuuttia?
Suunnilleen. En edes tullut ajatelleeksi, miksi hän oli täällä.
- Oliko hän päivällisellä? - Ei.
Ja sinun olisi pitänyt hakea hänet kuitenkin.
Totta. Mielenkiintoista.
Mitä ihmettä täällä tapahtuu?
Luulin kuvitelleeni kaiken, mutta nyt olen aivan ymmälläni.
En ole varma mistään, vaikka puhuin isäni kanssa.
Epäiletkö, ettei se ollut isäsi?
Emme ole puhuneet vuosiin. Se voi olla kuka tahansa.
- Miten niin? - En tiedä enää mistään mitään.
Sinähän sanoit nähneesi eilen kynttilän siellä huvimajalla.
Jane ihmetteli, miksi siellä kynttilä olisi, kun sähkövalokin on.
Mitä se on?
Raaputin sen irti lattiasta, kun rouva toi sinut talolle.
Se on steariinia.
Ei, kiitos.
- Et ole syönyt palaakaan. - Minun ei ole nälkä.
Yrittäisit syödä edes jotain. Et ole kovin hyvässä kunnossa.
Miten niin?
Terve ihminen ei kokisi sellaista, mitä sinä koit eilen.
- Ja kyse on kuitenkin sinusta. - Anteeksi?
Kun olit lapsi, sinulla oli vilkas mielikuvitus-
-ja pelkäsit omaa varjoasikin.
Onnettomuuden jälkeen olit sairaalassa viikkoja-
- mikä oli varmasti hyvin järkyttävä kokemus.
Sinun on oltava varovainen. Tuollainen säikähtäminen-
- oli se kuvitelmaa tai ei, voi olla haitallista mielenterveydelle.
Sillä voisi olla pysyviä vaikutuksia.
Voisinko tulla hulluksi?
- En minä sitä niin tarkoittanut. - Mitä te sitten tarkoititte?
Jos mielikuvitus saa vallan, siitä on saatava ote ennen kuin...
Ennen kuin siitä tulee pysyvä tila, eikö niin?
- Hän tarkoitti... - Tiedän.
Hän tarkoitti, että jollen ole varovainen, päädyn pöpilään.
Bob?
- Niin? - Ojentaisitko tuon avaimen?
- En voi. Rouva otti sen. - Eikö avain olekaan reunuksella?
Rouva otti sen ennen lounasta.
- Miksi? - En tiedä.
Kun näytit minulle sitä steariinia...
- Mitä siitä? Ei se mitään todista. - Se todistaa, että olin oikeassa.
Kynttilän polttamisesta voi olla pitkäkin aika.
- Ei siellä käy koskaan ketään. - Näin eilen sen kynttilän.
- Tunnut olevan vahvasti sitä mieltä. - Etkö sinäkään usko minua?
Uskon, että luulit nähneesi jotain.
Kukaan ei usko minua, et edes sinä.
Haluaisin auttaa, mutten tiedä miten se onnistuisi.
Olen jo valmis, Robert. Tuotko auton talon eteen?
Etkö varmasti halua mukaan?
Pieni autoajelu voisi piristää sinua.
- Ei, kiitos. - Haluatko jotain Cannesista?
En.
Hyvä on.
Palaan vielä valoisan aikaan.
Sisään.
Jollei teillä ole muuta, haluaisin lähteä kotiin.
- Palasiko rva Appleby jo kotiin? - Ei.
Robert kertoi, että rouva meni ostoksille Cannesiin.
Luultavasti heillä menee vielä puolisen tuntia.
Kiitos, Marie. Hyvää yötä.
Bob?
Bob, oletko se sinä?
Bob?
Isä?
Tuo ne tänne, Robert.
Hei. Mikset sanonut, että aiot istuskella olohuoneessa?
Marie olisi voinut sytyttää tulen takkaan.
Kuka täällä soittaa pianoa?
Ainoastaan isäsi osaa soittaa sitä.
Hän pitää sen lukittuna, koska hän ei halua ihmisten koskevan siihen.
- Millainen se pieni auto on? - Mikä auto?
Se pieni auto jolla isä lähti.
Valkoinen Simca.
Auto on tallissa. Isä tuli kotiin.
- Juurihan minä... - Kiitos, Robert. Voit mennä.
Näin sen auton tallissa.
Ei siellä mitään autoa ollut hetki sitten.
Näin auton siellä.
- Ei se ole mahdollista. - Jätä minut rauhaan.
Penny.
Bob?
- Ei se auto täällä ollut. - Se oli valkoinen urheiluauto.
Mistä tietäisin sen, ellen olisi nähnyt sitä?
Kuulit siitä minulta olohuoneessa.
Näin auton omin silmin ja kuulin sen saapuvan talliin.
Sitten joku soitti pianoa.
- Piano on lukossa. - Eikä sen luona ollut ketään.
Joku sitä kuitenkin soitti.
Eihän tässä mitään järkeä olekaan, mutta...
Autotallilla. Kyllä, hän on täällä.
Kerron hänelle.
Rouva pyysi kertomaan, että illallinen on valmis hetken päästä.
Älä turhista huolehdi. Tälle kaikelle löytyy joku selitys.
Selvitämme asian yhdessä.
Kiitos. Hyvää yötä, Bob.
Hyvää yötä, Penny-neiti.
Bob!
Bob! Hän oli siellä.
- Mitä? - Hän oli huoneessani.
Mistä tämä mekkalointi johtuu?
Penny-neiti näki huoneessaan jotain.
- Missä hän on nyt? - Täällä.
Mitä tapahtui? Mitä sinä säikähdit?
- Anteeksi. Luulin nähneeni jotain. - Mitä sinä näit?
Olen taas onnistunut aiheuttamaan paljon melua tyhjästä.
- Mielikuvitukseni temppuilee taas. - Säikäytit minut kunnolla.
- Oletko varmasti kunnossa? - Lupaan, ettei tämä toistu enää.
Toivottavasti ei. Et kestäisi enää montaa samanlaista.
Toisinko ruoan huoneeseesi?
- Olen ihan kunnossa. - Hyvä.
Kutsuin tri Gerrardin päivälliselle. Eihän se haittaa?
- Miksi? - Voin kyllä peruuttaa kutsun.
Ei tarvitse.
Kiitos, Robert. Siinä kaikki. - Hyvää yötä, rouva ja Penny-neiti.
- Hyvää yötä. Anteeksi jos... - Ei se mitään.
- Oletko ihan varmasti kunnossa? - Oloni on muutenkin kurja.
- Älä pahenna sitä entisestään. - Anteeksi.
Nähdään päivällisellä noin 20 minuutin kuluttua.
Kiitos.
Toivoinkin, että tulisit takaisin.
- Se ei tainnut olla kuvittelua. - Ei.
Mitä sinä näit?
Isäni.
Hän istui tuossa tuolissa.
Hän oli kuollut...
mutta hän liikutti päätään. Se oli kauheaa.
Olitko ulkopuolella?
Menin huvimajalle, koska näin siellä valoa.
Samanlaista valoa kuin eilenkin.
- Se oli rohkeasti tehty. - Halusin tietää, mitä se oli.
Siellä ollessani näin, että täällä sammui valo, joten tulin takaisin.
Hän odotti minua täällä.
Mitä nyt?
Se on aivan likomärkä.
Mitä se voi tarkoittaa?
Isäsi on hyvin rikas, eikö vain?
- Kyllä. - Mitä hänen testamentissaan lukee?
- Miten niin? - Kuka hänet perii?
- Minä. - Saako rouva Appleby mitään?
Hän saa säätiöityjen rahojen kerääntyneen koron.
Et ole nähnyt isääsi aikoihin. Ehkä testamenttia on muutettu.
Se ei ole mahdollista. Ne ovat isoisäni rahoja-
- eikä hän hyväksynyt uudelleennaimista.
Onko siinä mitään ehtoja?
- Jos olen kykenemätön, Jane saa ne. - Mitä se tarkoittaa?
Jos en pysty huolehtimaan rahoista tai jos minut todetaan hulluksi.
Sinusta halutaan eroon ennen kuin isäsi kuolema tulee ilmi.
- Sillä tavoin et saa perintöä. - Jane saisi kaiken.
Sehän tarkoittaa, että he murhasivat isäni.
Tuskinpa. Jos he olisivat murhanneet hänet, he murhaisivat sinutkin.
He näkevät kaiken tämän vaivan tehdäkseen sinut hulluksi.
Ehkä isällesi sattui onnettomuus, ja he yrittävät peitellä sitä.
Sinut hoideltuaan he uskottelevat, että onnettomuus tapahtui äskettäin.
Mitä me voisimme tehdä?
Ensimmäiseksi meidän on parasta etsiä joitain todisteita.
Millaisia?
Vaikka se tuntuu ikävältä, meidän on löydettävä sinun isäsi ruumis.
Minua pelottaa, Bob.
Tutkin paikkoja, kun Jane menee nukkumaan.
Tulen mukaasi.
Hyvä on. Vedä verhot kiinni.
Avaa ne, kun Jane menee nukkumaan. Tulen, kun näen valoa.
Bob?
Kiitos.
- Pierre? - Kiitos.
Penny?
- Penny... - Mitä?
- Pierre haluaa vain auttaa sinua. - Jane...
- Älkää puhuko mielenterveydestäni. - Halusin kysyä jaloistasi.
Koska olet käynyt erikoislääkärin puheilla?
Miten niin?
- Kerro vain. - Kolme vuotta sitten.
Haluan, että käyt Zürichissa erikoislääkärin luona.
Kaikki tapaamani lääkärit ovat aina sanoneet samaa.
Tiedän, mutta viimekerrasta on kuitenkin jo kolme vuotta.
Tiedätkö, mitä "hysteerinen halvaus" tarkoittaa?
Se voi iskeä shokin tai onnettomuuden kokeneeseen-
- ja sen seurauksena henkilö voi menettää lihastensa hallinnan.
Tässä tapauksessa lopputulos ei johdu fyysisistä syistä-
- mutta sen seurauksena henkilö voi menettää vaikka liikuntakykynsä.
Se on täysin psyykkinen vaiva.
Siitä kärsivä henkilö voisi vain nousta tuolistaan ja alkaa kävellä.
Hänen mielensä vain asettaa hänelle esteitä.
Vihjaatteko, etten ole liikuntakyvytön?
- Kuvittelenko koko jutun? - Se voi olla mahdollista.
Kuvittelenko sen päälleni kaatuneen hevosenkin?
Siitä kaikki alkoi, mutta fyysisesti sinun pitäisi olla jo kunnossa.
Mielesi ei vain hyväksy sitä.
Siksi olenkin huolissani mielenterveydestäsi.
On tapahtunut niin paljon, ettei ole ihme, jos henkinen tilasi järkkyy.
Olen liikuntakyvytön, tri Gerrard. Selkäni murtui kahdesta kohdasta.
Minun ensimmäinen ristinikamani murtui useasta kohdasta-
- ja viidennen sekä kuudennen kaulanikaman välissä on murtuma.
Haluatko nähdä selästäni otetut röntgenkuvat?
En kuvitellut mitään silloin, enkä kuvittele mitään nytkään.
Luuletko, että minusta on hauskaa istua tässä tuolissa-
- täysin muiden avusta riippuvaisena?
Luuletko, etten haluaisi tanssia, uida ja ratsastaa...
tai edes kävellä?
Minä vihaan olla tällainen. Vihaan tätä palavasti.
Olet väärässä, jos luulet mieleni vaikuttavan jalkoihini.
Jalkani vaikuttavat mieleeni.
En halua puhua tästä enää.
- Pierre taisi tarkoittaa... - Sanoin, etten halua puhua tästä.
- Menikö hän jo nukkumaan? - Jo 20 minuuttia sitten.
Ajattelin kuitenkin odottaa varmuuden vuoksi.
- Hyvä, voimme tutkia taloa rauhassa. - Mistä aloitamme?
Sitä minäkin olen miettinyt.
Ruumis ei säilyisi ulkoilmassa, koska siellä ei ole kovin kylmä.
- Sille on vain yksi paikka. - Mikä?
Pakastin.
Asensin sinne uuden lukon rouvan käskystä viikko sitten.
Mennäänkö?
Oletko valmis?
Olen.
Entäs nyt?
- Jatketaan etsimistä. - Mistä?
En tiedä, mutta emme ehdi tehdä sitä tänään. Vien sinut huoneeseesi.
- Entä tuo lukko? - Korjaan sen myöhemmin.
Miksi emme vain kerro poliisille tietojamme?
Emmehän me tiedä mitään.
Emme voi mennä sanomaan, että isäsi kuoli onnettomuudessa-
- ja että Jane ja Gerrard yrittävät peitellä asiaa.
- Miksi? - Ei meitä uskota ilman todisteita.
- Ruumis pitää löytää. - Mistä?
Sanoit, ettei ruumis säilyisi ulkona. Missä se voi olla?
Sen on oltava lähellä taloa.
Sääli, etten voi auttaa. En pääse edes rappusia ylös.
Hyvä. Jos vaeltelisit ympäri taloa, jotain voisi sattua.
Anna minun huolehtia kaikesta. Vien sinut takaisin. On lounasaika.
Miksi teet tämän kaiken, Bob?
En halua, että viattomia kiusataan.
Pidin isästäsi, toisin kuin äitipuolestasi ja siitä Gerrardista.
Ja sinä olet kauniskin.
- Etkö tunne sääliä? - En siitä syystä kuin luulet.
Tunnen sääliä, koska noin mukava ihminen on pulassa.
Etkö sääli minua näiden vuoksi?
Sinulla kävi vain huono tuuri. Monilla on asiat sinua huonommin.
Ei se kuitenkaan ainoa syy ole. Haluatko kuulla oikean syyn?
Aioin tehdä noin vasta, kun kaikki on ohi.
Hyvä, että teit sen nyt.
Jollen vie sinua heti takaisin, menetän työpaikkani.
Ettehän ole tulossa liian läheisiksi Robertin kanssa?
Miten niin?
Kun olette yhdessä, vaikutat kovin...
Iloiseltako?
Haluamme sinun olevan onnellinen, mutta Robert on huono valinta.
Pitäisimmekö pienet pirskeet?
- Tulisiko tri Gerrard sinne? - Etkö pidä hänestä?
- En liiemmin. - Puhu asiasta isällesi.
Gerrard on hänen ystävänsä.
Ajattelin kutsua hra Gastonin. Hän asuu lahden toisella puolella.
Hänellä on sinun ikäisesi pojat.
- Myös John Blakeman voisi tulla. - En halua juhlia, Jane.
Hyvä on.
Ymmärrän hyvin, jollet ole juhlatuulella.
Kesäisin täällä on todella kaunista.
Ehkä voisimme puhdistaa uima-altaan, että pääsisit uimaan.
Neiti Latour on täällä.
Hän on ompelijani. Meidän piti tavata jo Cannesissa. Palaan pian.
- Onko jokin vialla? - Ei ole.
Näytit jotenkin omituiselta.
Minun on lähdettävä, mutta palaan ennen kymmentä.
- Pärjäätkö sen aikaa? - En haluaisi olla yksin.
Kysyn, jäisikö Marie seuraksesi.
Kyllä minä pärjään, kun vain tiedän Robertin olevan huoneessaan.
Voin ajaa itsekin.
Oletko varma?
Se on vain hieman kylmää.
Hoidetaan homma nopeasti.
Näin sitä mennään.
Oliko siellä mitään?
Siellä on säkkipimeää.
Luulen, että sinun kannattaisi...
Onko hän siellä?
Mitä voimme tehdä?
- Kerrotaan poliisille. - Hetikö?
Miksei? Löysimme etsimämme.
- Entä...? - Haetaan poliisi katsomaan häntä.
Haluan tulla mukaasi.
Käyn pukeutumassa. Tavataan talon etupuolella.
Pärjäätkö?
Nähdään viiden minuutin päästä.
- Otetaanko tuoli mukaan? - Ei tarvitse.
Entä jos he löytävät tuolin?
Hetken päästä silläkään ei ole enää mitään merkitystä.
Kauanko matka kestää?
Emme mene kylään. Poliisipäällikkö on vanha ja hyödytön.
Matka Cannesiin kestää puolisen tuntia.
- Pian kaikki on ohitse. - Ajattelin vain isääni.
Emme olleet kovin läheisiä, mutta tiedän hänen olleen ystävällinen.
Eron jälkeenkin hän teki äidille kivoja, pieniä juttuja.
Hän muisti aina syntymäpäivänikin.
Mikä saa ihmisen tekemään tällaista?
- Ahneus. - Jane oli hänen vaimonsa.
Hän varmasti rakasti isää. Voiko rakkaus vain kuolla?
Ei, mutta rakkauden voi tappaa rakastumalla toiseen ihmiseen.
Tri Gerrard.
Luultavasti.
Mikä tuo on?
- Se on Jane. - Minua pelottaa.
Hän tunnistaa auton. Odota sisällä, kun käyn puhumassa hänelle.
Kuoliko hän?
Hän on liikuntakyvytön. Ei hän enää elossa ole.
Suunnitelmamme toimi.
Kuolinsyyntutkinta käynnistetään, kun auto löytyy.
- Selviämmekö me? - Kyllä.
Laita tuo musiikki pois päältä.
Minä pidän siitä. Se sopii tähän tilanteeseen.
Ole kiltti.
Meille.
Mikä hätänä?
- En olisi halunnut murhata häntä. - Emme voineet tehdä muutakaan.
Emmekö olisi voineet tehdä sitä jotenkin muuten?
Luulin, että kaikki olisi hyvin, kun hänen isänsä kuoli.
Asiat vain...
Miksi sinä hymyilet?
Älä väitä, että uskoit miehesi kuolleen onnettomuudessa?
- Uskoitko? - Älä, Bob.
- Uskoitko? - Ole kiltti...
Tiedät, että ukko oli hyvä uimari.
Tiedätkö, mitä tein?
- Pidin hänen päätään veden alla. - Bob, älä...
Katsoin hänen typerää naamaansa, kun hän haukkoi henkeään.
Viimeisten kuplien myötä hän lakkasi pyristelemästä.
Soititte heti sen jälkeen, kun olin saanut tämän raportin käsiini.
Raportin mukaan auto oli ajanut jyrkänteeltä mereen.
Olen pahoillani, mutta tilanne ei näytä hyvältä.
- Kauanko tytärpuolenne oli talolla? - Neljä päivää.
- Entä hra Appleby? - Hän palasi kotiin eilenillalla.
He lähtivät ajelulle tutustumaan toisiinsa uudelleen.
He tapasivat viimeksi kymmenen vuotta sitten.
- Tunsin itseni ulkopuoliseksi. - Se oli varmasti vaikeaa.
Kyllä, mutta kaikki olisi varmasti järjestynyt lopulta.
Olen todella pahoillani tapahtuneesta, rva Appleby.
Palaatteko talolle? Saatan vielä tarvita teitä.
- Mihin? - Ruumiiden tunnistamiseen.
- Onko minun pakko tehdä se? - Lain mukaan on.
Miehenne asianajaja saapuu Lontoosta vielä tänään.
Hän tulee suoraan talolle, koska hänen on ryhdyttävä heti töihin.
Oliko aviomiehenne varakas?
- Kyllä kai. - Te siis peritte kaiken.
Luultavasti, vaikka Penny olikin perimässä kaiken.
Totta.
Pyytäkää asianajajaa ottamaan minuun yhteyttä.
Selvä. Kiitos, komisario. Olette ollut todella ystävällinen.
- Järjestän auton viemään teidät. - Rouvalla on oma auto.
Te tulette onnettomuuspaikalle tunnistamaan kolaroineen auton.
- Voit mennä. - Hyvä on, rouva.
- Näkemiin, komisario. - Hyvää päivänjatkoa, rouva.
- Odotan teitä ulkona. - Selvä.
Tunnistatteko auton täältä asti?
En usko.
Ette tietenkään tunnista.
Sukeltaja yrittää selvittää auton värin, mallin ja rekisterinumeron.
Totuus selviää pian.
Menen puhumaan sukeltajan kanssa.
Ei teillä mihinkään ole kiire. Odottakaa täällä.
Olen todella pahoillani, rva Appleby.
- Tapaus on traaginen. - Kiitos, hra Spratt.
Paperisotaa ei pitäisi olla liiaksi-
- mutta tällaisissa tapauksissa sitä on jonkin verran.
- Ymmärrän. - Emme voi tehdä paljoakaan...
ennen tutkinnan valmistumista.
Sitä odottaessamme olen palveluksessanne.
Testamentti on hyvin selkeä.
Miehenne jätti teille kaiken ilman mitään ehtoja.
Kirjoittakaa nimenne ruksilla merkittyihin kohtiin.
Testamentti antaa teidän nostaa rahaa ennen perunkirjoitusta.
Yksi asia vielä, hra Spratt.
Onnettomuuksissa, jotka vaativat molempien osapuolien hengen-
- on usein epäselvää, kumpi uhreista kuoli ensin.
Totta, mutta se tuskin liittyy tähän asiaan mitenkään.
- Tämähän oli sellainen onnettomuus. - Kuinka niin?
Mieheni ja tytärpuoleni olivat samassa autossa.
Tarkoitatteko neiti Penelopea?
Luulin poliisin kertoneen teille.
Olen pahoillani, mutten ymmärrä.
Aviomieheni ja Penny kuolivat autokolarissa samaan aikaan.
Eihän se ole mahdollista.
Miksi te niin sanotte? Niinhän siinä kävi.
- He menivät ajelulle, ja... - Ettekö todellakaan kuullut siitä?
Penelope Appleby teki itsemurhan Sveitsissä kolme viikkoa sitten.
Oletteko kunnossa? Haenko teille juotavaa?
- Rouva Appleby? - Anteeksi.
Miehenne ei ilmeisestikään kertonut asiasta teille.
Nti Appleby hukuttautui ollessaan lomamatkalla nti Frenshamin kanssa.
Hänen henkinen tilansa oli ollut epävakaa jo pitkään.
Se taisi johtua hänen halvauksestaan.
Antakaa minun tarjota teille hieman brandyä.
Tulkaa tänne.
Olen pahoillani, kun pyysin teidät tänne alas-
- mutta en halunnut kiivetä vain palatakseni heti takaisin tänne.
En pidä kiipeilystä.
- Oliko se etsimämme auto? - Se on musta-hopea Rolls Royce.
Rekisterinumero on 278EMO6.
- Kuulostaako tutulta? - Kyllä.
- Oletteko varma? - Tietysti.
Autossa on vain yksi ihminen.
- Miespuolinen. - Missä hänen tyttärensä on?
Hänestä ei näy jälkeäkään.
Minun on lähdettävä.
Menen kertomaan uutiset poliisillekin.
Selvä.
Oletteko varmasti kunnossa?
- Ei minulla mitään hätää ole. - Taidankin tästä sitten lähteä.
Onko ystävänne varmasti turvassa?
Mikä ystävä?
Ulkona on nuori nainen.
Hyvää päivänjatkoa, rva Appleby.
Huomenta, Jane.
Miksi et sano mitään?
- Kuka sinä olet? - Maggie Frensham.
Se Pennyn ystäväkö?
Juuri niin, hänen ystävänsä.
Mitä tämä tarkoittaa?
Olin Pennyn vierellä kolmen vuoden ajan, kun hän teki kuolemaa.
Hän hiipui hiljalleen pois. Äitinsä kuoltua hän jäi yksin.
Penny musertui täysin.
Minun kävi häntä sääliksi, ja kirjoitin hänen isälleen.
- Tännekö? - Niin.
Hän ei halunnut Pennyn tulevan, koska jotain outoa oli tekeillä.
Ei hän sellaisesta puhunut.
Ehkä siksi, koska juuri teidän hän kuvitteli juonivan jotain.
Lopulta Penny antoi periksi.
Eräänä yönä hän meni ulos ja hukuttautui mereen.
Kaksi viikkoa myöhemmin hänelle saapui kirje.
"Tule kotiin, Penny. Olen aina halunnut sinut tänne. Isä."
Hra Appleby tiesi, että Penny oli kuollut.
Miten hän sen tiesi?
Puhuin hänen kanssaan puhelimessa sinä iltana, kun Penny kuoli.
Soititko tänne?
Kyllä. Silloin hän kertoi ystävästään.
- Kenestä? - Yrittäkää arvata.
- Pierre. - Juuri niin. Tohtori Gerrard.
Kun luin miehenne allekirjoituksella varustetun kirjeen-
- tiesin jonkin olevan vialla, koska Penny oli jo kuollut.
Sain tri Gerrardilta apua suunnitelman tekemiseen.
- Et siis ole liikuntakyvytön. - En.
Siksi olen yhä elossa.
Onnistuin hyppäämään autosta ulos.
Robert suunnitteli kaiken. Hän...
- Mitä aiot tehdä? - Pitääkö sitä edes kysyä?
- Haluatko rahaa? - Sitä minulla on jo ihan tarpeeksi.
Penny piti siitä huolen. Olimme hyvin läheiset.
- Onko teidän nimenne Robert? - Kyllä.
Olen hra Applebyn asianajaja. Rouva Appleby ei voinut kovin hyvin.
Huolehtikaa, että hän on kunnossa. Hän jäi tytön kanssa kahden.
- Kenen tytön? - Sen pyörätuolissa istuvan.
Jos minua tarvitaan, majoitun Grand Hoteliin.
Etkö halua mitään?
En mitään, rva Appleby.
Bob.
Bob!
Tulisitteko mukaamme, Robert-herra?
Lähdetään pois, Maggie.
Täällä ei ole enää mitään.